De venter på Dem i dagligstuen, sir.
Takk, Barnesby.
Forresten, Barnesby...
Jeg vil gjerne at De skal bli med inn. Hvis De ikke har noe imot det.
-Har De funnet fruens smykker? -Har De funnet min rubin, inspektør?
Dessverre ikke, men jeg har funnet noe annet.
Jeg har funnet Lord Fenleys morder.
Antyder De at en av oss har begått den grusomme forbrytelsen?
Det er absurd. Jeg nekter å tro det.
Mr. Montrose, jeg kan bevise min påstand.
Alle de tilstedeværende har et motiv.
Det kan ha vært hvem som helst av dere.
Sir Derek, De har forfalsket Fenley Industries' regnskaper-
-ved hjelp av Deres svigersønn mr. Foxwell.
De vet også at lady Ridgely-
-hadde en affære med lord Fenley som fikk en brå avslutning-
-da han gjenopptok sin flørt med lady Foxcroft.
Hun hadde nemlig avslørt Barnesby-
-som Fenleys halvbror og uekte far til mr. Peter Montrose.
Montrose ville overta firmaet ved hjelp fra mr. Da Silva,-
-som ville gå konkurs hvis planen gikk i vasken.
Ja. Alle hadde et motiv. Alle kunne ha drept ham...
-Men bare én gjorde det. -Sitter morderen i dette rommet?
Ja, miss Kate. I akkurat dette rommet.
Jeg er lei av å leke "katt og mus", inspektør.
Vel...
Lord Fenleys morder...
...er...
Å, nei! Vil De tenne lyset, mr. Peacock?
Jeg skal reparere fremviseren straks.
Neppe.
Nå får vi aldri vite hvem morderen er.
Det er nokså innlysende hvem morderen var.
Hvem, miss Marple? Var det sir Derek?
Nei. Han ville neppe drepe sin egen kompanjong,-
-siden han bare eide 49%-
-og aksjemajoriteten tilhørte hans arvefiende... Fenleys søster.
-Var det den unge slyngelen Peter? -Helt umulig, major.
De eneste sporene man fant, var spor etter sykkelhjul.
Men Peter hatet Fenley.
Peter er født med en hørselsfeil som påvirker balanseevnen hans.
Han kan umulig ha holdt balansen på en sykkel.
God natt, major. Unnskyld, frue?
-God natt, Dolly. -Jeg er sikker på at det var butleren.
Barnesby drepte ham, ikke sant? Jeg tenker på pistolen i skuffen...
Barnesby hadde aldri satt sine bein i Fenleys hus.
Og fotavtrykkene førte direkte til værelset i den fløyen-
-der lord Fenley ofte oppholdt seg. Morderen var godt kjent.
Hvem er morderen da? Hvem drepte lord Fenley?
Den unge miss Kate. Hvem ellers?
Hvorfor sier De det?
Fordi kniven satt dypt plantet i venstre side av brystet.
En høyrehendt person kunne ikke ha brukt så stor kraft.
Legg merke til at miss Kate viftet med perlekjedet med...venstre hånd.
God natt, pastor. Du fikser nok fremviseren raskt.
-Hun tar kanskje feil. -Nei. Jeg har sett filmen.
MORD I SPEILET
Det kommer helt overraskende på meg, Ade. Hun virket da så søt.
Menneskets natur og skuespillerkunst er to sider av samme sak.
Hør her, Marty...
Jeg blåser i hva de tedrikkende dustene krever.
Denne filmen blir en suksess! Gi dem det de vil ha!
Jeg vil ikke diskutere det. Jeg er instruktøren.
Hvis jeg bestiller en flokk kenguruer med doktorgrad, så skaffer du det.
-Er det klinkende klart? -Ja. Hvordan har Marina det?
Hun har det bra.
Takk, Bates.
Jeg beklager, mrs. Vantry. Marina måtte på en kostymeprøve.
Miss Greg er veldig lei seg for at hun ikke rakk å møte Dem i dag.
Jeg forstår.
-Hvilken film spiller De inn her? -"Mary Stuart, Dronning av Skottland".
Så interessant.
Marina sa at jeg skulle snakke med Dem om landsbyfesten.
Hun er redd for at ingen vil komme. Vi er jo fremmede her.
Kjære miss Zlelinsky, alle gleder seg til å møte miss Greg.
Vi er ikke vant til å få besøk av en filmstjerne og hennes berømte mann.
Jason! Vi snakket akkurat om deg. Mr. Rudd, dette er mrs. Vantry.
Mrs. Vantry. Mine kone og jeg er så beæret over å få bo hos Dem.
De må ikke oppfatte det som mitt hus.
Etter at min mann døde, ble huset altfor stort for meg.
Jeg trives mye bedre i portnerboligen.
Men jeg må videre. Det var hyggelig å treffe Dem.
Bli endelig sittende. Jeg finner veien ut selv.
Hils Deres kone fra meg. Adjø, miss Zlelinsky.
-Hvor er Marina? -Oppe. Hun sluknet som et lys.
-Har hun begynt å ta piller igjen? -Det kan man godt si.
Jeg ønsker henne alt godt. Hun har vært igjennom mye.
Hun er fornøyd helt til hun blir lei av å spille godseierfrue.
Unnskyld.
Du må ikke ødelegge det.
-Greit? -Greit.
Ikke drikk for fort, gutter. Dere får bare vondt i halsen.
Man skulle tro at det var Buckingham Palace og ikke Gossington Hall.
Ikke med det frimerket av en gressplen.
God ettermiddag, mrs. Vantry.
-God dag, major. Jane. -Dolly. Miss Giles.
-Vil hun komme ned? -Hvem?
Marina Greg, filmstjernen. Hvem ellers?
Jeg forstår meg ikke på filmstjerner,-
-men hvis hun interesserer seg for lokalsamfunnet,-
-vil hun neppe skuffe sine fans.
Jeg er sikker på at mr. Foxley vil gi henne den fanfaren hun har fortjent.
Ikke dytt, gutter!
De hadde rett, miss Marple.
Mrs. Babcock, miss Greg ønsker å takke alle for hjelpen.
-Vil De bli med opp til godset? -Gjerne! Å, så supert!
-Er det ikke spennende, Wendy? -Jo. Du har jo møtt henne en gang.
Vi vil gjerne by majoren og damene på en forfriskning innenfor.
Det vil vi veldig gjerne. Ikke sant?
-Hun er så vakker. -Ja. Men hun treffer dårlig.
Takk, kjære venner. Mine nye, fantastiske venner. Takk.
Marina...
Jason spør etter deg. Gjestene er utålmodige.
-Jeg har det veldig moro. -Måtehold er en dyd.
Kan jeg få låne litt av ditt? Vi har jo så mye felles.
Klar, ferdig, gå!
Roy! Kom hit!
Sitt! Flink bisk.
Hawkins, rop på hunden din. Du vet at han skal være i bånd.
Unnskyld, miss Marple.
Miss Marple! Slo De Dem?
Det var min egen skyld.
-Alt i orden, dr. Haydock. -Vil De delta i eggeløpet?
Det var et stygt fall. De slapp med en forstuving.
-Hvordan kan De ha så sterke bein? -Jeg gikk lange turer som ung.
De må ikke gå på noen dager. Jeg skal kjøre Dem hjem.
Jeg skal referere all sladderen når jeg ser innom i morgen.
Sladder? Jeg interesserer meg bare for den menneskelige natur.
Cherry, vil du sørge for gjestene? De drikker oss ut av huset.
Vår komité mener at Deres film er litt for...
...dristig til å bli vist ved arrangementene på prestegården.
-Så søtt! -Saften Deres, pastor.
Marina, borgermesteren vil visst gjerne snakke med deg.
De må ha meg unnskyldt.
Er det første gang, De er i England, mr. Rudd?
For et bedårende halsbånd.
Godt gjort, mr. Rudd. Førsteklasses show.
Mrs. Babcock er vår utrettelige sekretær.
Kvinneinstituttet kan ikke unnvære henne.
-Din kone hadde da katt... -Ja, men den hadde eksem.
Mosete gulrøtter og varm melk gjør underverker.
Marina, dette er mrs. Babcock og miss Greg.
Det gleder meg å hilse på Dem.
Jeg vet at dette er dumt, og De husker det sikkert ikke.
De møter jo så mange mennesker.
Det var under krigen. De opptrådte for våre soldater i Plymouth.
Jeg husker det som om det var i går.
-Agurkplanten min døde i vinter. -Så synd.
Den må skjæres helt ned om våren... Nei, om...
Mr. Rudd, jeg hører at De er filmprodusent...
-Nei, jeg er instruktør. -Er det noen forskjell?
Ja. Produsenten skaffer pengene, og instruktøren bruker dem.
Produsenten skjeller ut instruktøren fordi han bruker for mye penger...
Instruktøren høster all æren, og produsenten får magesår.
Miss Brewster!
Å nei! Den hurpa og Miss Greg under samme tak! Det går aldri.
Det var fantastisk. De var iført en vidunderlig blå kjole.
Og så sang De: "I'll Be Seing You". Jeg er en stor fan av Dem.
Så søtt...
Men så skjedde det noe forferdelig. Det gikk veldig innpå meg.
Har De møtt Clark Gable i virkeligheten? Er han gift?
Er det ham med de store ørene?
Lola. Marty har invitert henne.
Jeg var ikke syk, bare litt slapp.
Men så fikk jeg en idé. Jeg hadde ikke kjøpt billett...
Gjem det til Oscarfesten.
Hvem tror De slapp meg inn? Min onkel, scenefunksjonæren.
Jason, kjæreste! Hvor er den vakre Marina?
-Stilig fest, Jason. -Jeg kunne drepe deg!
PR er bra for forretningen, gutten min.
Og der sto jeg i kulissene for første gang...
Det var kjempespennende. Og De var vidunderlig.
Da teppet gikk ned, fikk jeg autografen Deres,-
-og jeg fikk lov til å kysse Dem.
Det var mitt livs mest spennende øyeblikk...
For en søt historie. Hva drikker du?
Jason lager verdens beste daiquiri.
Jason, kan vi få to daiquiri, slik bare du kan lage dem?
Har du det bra?
Jeg har fint, Jinx. Helt fint.
Marina, min kjæreste! Jeg så deg ikke.
Lola. For en "hyggelig" overraskelse.
Du ser nydelig ut som vanlig. Godt at belysningen er dempet.
Det skal du ikke bekymre deg for. Du likner Lassie i den parykken.
Jeg elsker din humoristiske sans.
Du har beholdt din flotte figur... og det har blitt så mye mer av den.
Skulle ikke du på et seminar om plastisk kirurgi i Sveits?
Jo, men jeg måtte simpelthen komme i gang med filmopptakene.
En gang skuespillerinne, alltid skuespillerinne.
Jeg kjenner det ordtaket... Men hva har det med deg å gjøre?
Hvordan føles det å være tilbake etter så lang pause?
-En drink, mrs. Babcock? -Mr. Rudd henter en til meg.
Skal du likne på en bløtkake? En som alle har tatt et stykke av?
-Smil til fotografen, mine damer. -Opp med haken, kjære. Dobbelthaken.
Gå litt tettere sammen.
Det er bare to ting jeg hater ved deg, Lola...
-Og hva det, da? -Ansiktet ditt.
En daiquiri spesial.
Å, tusen takk! Jeg har aldri smakt det før.
-Tusen takk, kjære. -Er mine to yndlingsstjerner venner?
-Vil du gi Marina et nytt sammenbrudd? -Sludder.
De knuste glass i hverandres drinker og kysset bare hvis de var forkjølet.
-De tar jobben sin alvorlig. -Det gjorde Attila også.
Marty! Så omtenksomt av deg å invitere Lola på min fest.
Jeg har alltid betraktet henne som en av mine... "eldste" venner.
Jason, jeg gleder meg til å arbeide "under" deg igjen.
Vær litt forsiktig, Lola. Jason, skal vi ta en drink?
Jeg drikker bare med venner.
Dårlig gjort å ta med deg Lola hit i den forfatningen Marina er i.
-Tenk på filmen, Jason! -Jeg tenker på Marinas helse.
Hør her. Hun klarer seg nok bra. Jeg ivaretar bare våre interesser.
"Våre", sier du?
DeMille, se virkeligheten i øynene. Når spilte Marina inn en film sist?
Og når hadde du sist en suksess?
Hvis Marty Fenn vil reklamere for sine to primadonnaer, så gjør han det.
Den ærede instruktøren og hans kone er bare her på hans nåde.
Han kan sparke dem når som helst hvis han vil. Forstått?
-Så slapp av og nyt festen. -Du er en drittsekk!
Ja, for jeg er filmprodusenten.
Mr. Rudd! Jeg vet at det er forskjell på produsent og instruktør...
-Hvem velger primadonnaen? -Den som går til sengs med henne.
Pastor, dette er vår berømte produsent Martin N. Fenn.
Han vil svare på alt De vil vite.
Hva vil De vite, pastor?
Det var leit å høre om Deres magesår.
Jason, vi har et problem. Den kvinnen der oppe...
Politiet skrev ned alle navnene våre. De forhørte oss i timevis.
Jeg forstår det ikke. Hun virket frisk som en fisk.
Hun var bare fem år eldre enn meg. Stakkars Mrs. Babcock.
Hun tok én drink. Fem minutter senere setter hun seg ned og gisper...
Og så dør hun bare. Hva synes De om det?
Ikke glem å tørke støv under gardinene.
Miss Marple, jeg håper ikke, at De har noe imot det...
Jeg jobber på godset på lørdager. Alle stjernene er der.
-De blir vel ikke sint? -Nei, da. Tvert imot.
Legg vekk støvkluten og fortell meg hva som skjedde.
Det nøyaktige hendelsesforløpet.
-Jeg gikk rundt... -Ja, men hva så du?
Alle i landsbyen var der. Og en kvinnelig fotograf...
Marina Greg og hennes mann. Han er så pen...
-Cherry, da! -Unnskyld.
Så kom sekretæren med Heather Babcock.
Heather hilste på Marina og fortalte en kjedelig historie om-
-hvordan de hadde møtt hverandre for lenge siden. Miss Greg sovnet nesten.
Miss Babcock var pinlig.
Kort tid etter at du hadde gitt Heather en drink, døde hun.
Det var ikke jeg som ga henne den. Det var mr. Judd...
Jeg tror ikke hun likte den.
Takk, Cherry. Du har vært til stor hjelp.
Meget stor hjelp.
Jeg skal åpne.
-God morgen, Cherry. -God morgen, doktor.
Miss Marple, hvordan har beinet det?
Mye bedre, dr. Haydock.
-Skal jeg gjøre salongen ferdig? -Dagligstuen, Cherry.
-Jeg tror du skal fortsette oppe. -Jeg kommer inn med teen senere.
Stakkars Heather Babcock.
Hun var Deres pasient, ikke sant?
Jo...hun står på pasientlista.
-Hadde hun problemer med hjertet? -Nei.
Rekk ut tunga og si "ah".
Det kunne tyde på at hun ble forgiftet.
Jeg synes vi skal overlate det til rettsmedisineren.
-Når skal De begynne behandlingen? -Behandlingen?
-Som består i å rekke opp garn. -Veldig morsomt, doktor.
Meg narrer De ikke!
Røde kinn, øynene Deres stråler... De morer Dem. Har jeg ikke rett?
Doktor Haydock, De må ikke tro at min eneste glede består i-
-å møte hjelpeløse skjebner på min vei gjennom livet.
Obduksjonen av avdøde viser store konsentrasjoner av sovemidlet:
Fenemal. Dette stoffet har utvilsomt medført døden.
Kan midlet være ordinert av legen?
Nei, sir. Avdøde har bare hatt meslinger og røde hunder.
Ifølge legen hadde hun en jernhelse.
Takk.
På bakgrunn av bevismaterialet,-
-må jeg konkludere med overlagt mord ved forgiftning.
Gjerningsmannen, eller gjerningsmennene, er ukjente.
-Dermott! -Hallo, tante Jane.
Min yndlingsnevø. Hva gjør du her?
Jeg ville bare hilse på deg.
En kriminalinspektør fra Scotland Yard ville neppe besøke St. Mary Mead-
-hvis stakkars Heather hadde dødd en naturlig død?
Han kom tilfeldigvis forbi og fikk lyst på litt av sin tantes ferskensyltetøy.
Jeg har ikke laget ferskensyltetøy på uminnelige tider, det vet du.
Sett deg ned, så vi kan få oss en prat.
Det var forgiftning, ikke sant?
Tante, har du noe imot at jeg stiller spørsmålene?
Giften var etter all sannsynlighet et amerikansk barbiturat: Calmadon.
-Det består hovedsakelig av... -Fenalfarmanolorea.
Jeg kjenner det fra min tid på sykehuset under krigen.
Blander man det med alkohol, får man åndenød. Blodtrykket faller.
-Det kan være dødelig. -Og du kjente Babcock, offeret?
Selvfølgelig. Et vanlig menneske. Vennlig, men ganske kjedelig.
Drepte man alle som var det, ville landsbyen bli avfolket.
-Det hjelper meg ikke særlig mye. -Jeg er klar over det.
-Takket mrs Babcock nei til drinken? -Mr. Rudd hentet en til henne.
-Og miss Greg...? -Morsomt at De nevner det.
Ikke morsomt, men rart...
Snakk langsomt, Cherry. Prøv å huske alt.
Marina Greg fikk et merkelig uttrykk i ansiktet.
Var hun trist, sint, overrasket, redd?
-Jeg vet ikke. -Ta deg god tid. Tenk deg godt om.
Ansiktsuttrykket var nærmest...forsteinet.
Hun stirret ut i lufta som om hun ikke hørte etter.
Hun så mot trappa. Det henger et religiøst maleri der...
Så kom Lola Brewster og hennes mann...produsenten.
Han er litt rar. Farger nok håret sitt. Den jenta fotograferte...
Heather bablet i vei mens miss Greg sto som forsteinet.
Hva så hun på? Gjestene, maleriet?
-Hun så vel på en av gjestene. -Hvorfor tror du det?
-Hun ser maleriet hver eneste dag. -Det stemmer... Unnskyld, tante.
Hvor lenge så hun på maleriet?
-"The Lady of Charlotte". -Unnskyld?
"Spindelvevet svevde, speilet ble knust..."
"Forbannelsen er over oss, skrek The Lady of Charlotte".
Lord Tennyson, hvem ellers? Jeg har en svakhet for Tennyson.
En ganske passende beskrivelse. Fortell videre, Cherry.
Det er ikke mer å fortelle. Lola gikk bort til miss Greg...
De hater visst hverandre. Det ble tatt bilder av dem...
Og så kom mr. Rudd. Han er så pen...
Vi vil høre om Babcock og Greg. Skjedde det noe annet?
Nei... Heather sølte ut drinken sin, og miss Greg gikk sin vei.
Sølte ut, sa du? Sølte Heather ut drinken sin?
Sa jeg ikke det? Jeg må ha glemt det.
-Å! Unnskyld meg. -Alt i orden.
Ta min drink. Jeg har ikke rørt den.
Jeg insisterer. Jeg skal hente et ny drink.
Det vil altså si at Heather drakk av Marinas glass.
Stakkars Heather. Vi har jobbet med feil mord.
I morgen tidlig kjører du direkte opp til Gossington Hall.
Og gjør bruk av den fremragende begavelsen jeg har arvet etter deg?
Du er virkelig min yndlingsnevø.
Jeg skal melde Deres ankomst, sir.
-Kriminalinspektør Craddock? -Ja.
Mr. Rudd kommer om et øyeblikk. Men han har det veldig travelt.
Er De klar over hvor omfattende et filmprosjekt er?
Kostymeprøver, sminkeprøver, lysprøver...
-"Der regnbuen slutter". -Unnskyld?
Marinas første prisbelønte film.
Jeg glemmer aldri sluttscenen. Den var så levende og ekte.
Sårbarhet er nøkkelordet.
"Veien tilbake", "Paradise Road"... Absolutt overbevisende.
Den uforgjengelige evnen til å få oss til å føle omsorg.
-De sto med ansiktet denne veien. -Unnskyld?
Gjestene...da de ble presentert for hverandre.
Ja, det stemmer.
Øynene hennes er uhyggelige. De virker hypnotiserende.
-Det er en kopi, selvfølgelig. -Jeg snakker om miss Gregs øyne.
Jeg husker dem tydelig fra "Tomorrow's Dawn".
Hun spilte en ung arving som kom fra...hvor var det nå?
-Boston. -Nettopp.
Hun hadde arvet en eiendom i California...
Husker De den scenen der de truer med å grave opp tomta hennes?
Men den hjelpeløse, unge sommerfuglen tok opp kampen mot gullgraverne...
-Kan jeg få snakke med henne? -Nei. Hun hviler.
Senere kanskje?
Hjelpeløse, unge sommerfugler trenger sin skjønnhetssøvn.
Det jævla svinet Marty Fenn! Han eier ikke stil!
Men han finansierer ditt comeback, så hiss deg ned.
Den falmete hurpa skal ikke få spille i min film.
Og så kom dronningen!
Hun er bare med i to scener, og ikke sammen med deg.
Lola Brewster, skuespillerinne?
Hun har ikke engang lest dreieboka.
Det er utelukkende din film. Ingen vil huske andre enn deg.
Å, søte deg! Mener du virkelig det?
Selvfølgelig.
Det er så lenge siden... Jeg har vel ikke mistet sjarmen?
Du vil være bedre enn noen gang. Jeg vet det.
Kjære. Du er så bra for meg.
Det har du alltid vært.
Faen ta den hurpa!
Ansiktet hennes er så rynkete at det kan brukes som jernbanespor.
-Jeg skal filme henne uten filter. -Hun burde ha en sekk over hodet.
Du må dubbe stemmen hennes eller skrive i dreieboka-
-at hun kommer fra Hobogen i New Jersey.
Poser, poser, gå nå vekk, ned, ned, ned i en sekk.
Jason, hvor faen blir det av deg?
Lola har ventet på deg i 20 min. Hun vil bruke fjærboa i filmen.
Dronninger går bare i fjærboa hvis de bor i Hollywood. Hun tror meg ikke.
Skynd deg hit, Jason.
-Hva sa skattemyndighetene? -Ikke noe nytt.
Alexander skal legge håret mitt.
Kjære, jeg har sagt det tusen ganger, dronning Elizabeth var skallet.
Ikke i denne filmen. Lola Brewster er historie.
Jeg blir majestetisk, fantastisk og inspirerende.
Jeg skal viske den kua vekk fra lerretet.
Vi må opptre sammen i noen scener, så verden kan se-
-at jeg er mye yngre og slankere.
Elizabeth og Mary traff aldri hverandre.
De møttes kanskje på markedet. Å, nei. Det hadde nok hun folk til.
I skjønnhetssalongen? Nei, skjønnhetssalongen kom til henne.
Vent litt...nå har jeg det.
Jeg møter henne i Tower of London.
Like før hun skal halshugges. Rottene kravler over henne.
Hun ser ikke ut... Og inn kommer...jeg.
Jeg har dårlig tid, hr. kriminalinspektør.
Miss Greg og miss Brewster, står de hverandre nær?
Setter man dem sammen med en hai, blir haien schizofren.
-Hvem er yngst? Marina eller Lola? -Ingen av dem.
-Alt i orden? -Høyfeber.
Allergi er noe dritt. Jeg er allergisk mot ull.
Calmadon fjerner det verste ubehaget. Kjenner De midlet?
-Vi kjøper det i store mengder. -Bruker miss Greg det?
Det blir mangel på det når filmopptakene er slutt.
-Tar De det selv? -Har jeg noe valg?
Arbeidet Deres må være spennende. Miss Greg er snill, ikke sant?
Hun får Medusa til å likne på St. Bernadette.
Hvorfor bytter De ikke jobb da?
Jeg jobbet for Jason. Jeg har lært å leve med hennes sammenbrudd.
Sammenbrudd? Interessant. Fortell meg om dem.
-Det er veldig overdrevet. -Jeg er fascinert.
Man må ikke snakke om sykdom, sinnssyke eller barn.
Veldig interessant. Hvorfor ikke det?
Det vil jeg ikke utdype nærmere.
Mr. Rudd bakker henne vel opp?
Han er loyal langt utover sine forpliktelser.
-Og mr. Fenn? -Han lyver bare når han snakker.
-De er vel opprørt over mordet. -Mordet?
Vi skal lage en film. Lokale problemer vedkommer oss ikke.
Mr. Rudd, kan jeg...?
Jeg har det travelt. De kan snakke med min sekretær.
Ja?
Ja! Jeg kommer nå!
Mr. Rudd, kriminalinspektør Craddock, Scotland Yard.
Vi gjør alt etter boka. Filmteam og statister er engelske.
Filmen blir uten tvil en suksess uten innblanding fra Scotland Yard.
Men det er faktisk begått et mord.
-Miss...? -Heather Babcock.
-Jeg beklager... -Får jeg snakke med Deres kone?
Beklager. Legen sier at hun trenger ro.
Det er veldig viktig at jeg får snakke med henne.
Min kone står foran sitt livs viktigste rolle, hr. inspektør.
Hun bruker all sin energi på å vinne sin tredje Oscar.
-Jeg vil ikke belemre henne... -Med ubetydelige ting som mord?
Sikkert, hr. inspektør.
Deres kone fortjener en Oscar til. Hun burde ha fått den for Summer Rain.
Har det streifet Dem at Heathers død neppe er tilfeldig?
At Deres kone skulle har vært drept isteden?
-Kan jeg få snakke med henne? -Nei.
Min kone har vært igjennom mye. Jeg tenker ikke bare på sist lørdag.
De får ikke lov til å gi henne et nervesammenbrudd til. Adjø.
Hun har hatt mange nervesammenbrudd, ikke sant?
-Hvem har fortalt Dem det? -Det er en offentlig hemmelighet.
Det er pent av Dem å la barna leke her.
-Å...gartnerens unger? -Tåler Deres kone bråket?
La oss slutte å leke.
En gang hadde Marina et desperat ønske om å få barn.
Legene sa at hun var steril, så hun adopterte to.
Noen år senere, mens hun fortsatt var gift med sin første mann,-
-oppdaget hun at hun var gravid.
Dessverre ble barnet født tilbakestående.
Marina brøt fullstendig sammen og har ikke arbeidet siden.
-Jeg forstår. -Derfor er filmen viktig for henne.
Å tørre å stå foran kameraet igjen...
Filmen blir et vendepunkt.
Hvis hun oppdager at noen vil drepe henne...
-Tror De ikke at hun har tenkt tanken? -Nei.
Plager ikke tanken på at noen vil drepe Deres kone Dem?
De har visst sett for mange karatefilmer. Hør her...
Når jeg ikke er her, holder min sekretær øye med henne.
Har De tillit til miss Zlelinsky? Hun var til stede da hun døde.
-Ella er veldig glad i min kone. -Er hun glad i Dem også?
Marty har ringt! Er du ikke der om 10 min., ringer han til John Huston.
Var det noe mer, kriminalinspektør?
Var det den Marty Fenn som laget "Terror i Trinidad?"
Jeg har aldri forstått filmens slutt.
Hva med Knockwurst?
Forresten, mr. Rudd...
"Den siste brigade" gjorde et stort inntrykk på meg.
Især Deres diskrete bruk av dempet belysning...
Takk.
Bør du ikke skåne foten, Jane?
Edward har reumatisme, og hagen må ikke gro igjen.
-Tror du at Rudd er glad i sin kone? -Han forguder henne.
-Og miss Zlelinsky? -Kontant, effektiv, loyal...
-Hun har høyfeber. -Er hun tiltrekkende?
-På en måte... -En noe tvilsom vurdering.
-Hva antyder du? -Jeg antyder ingenting.
Men det var ikke akkurat et kompliment.
Fint. Da sier jeg det rett ut.
Under de rette omstendigheter, kunne Zlelinsky vært en sexbombe.
Da foretrekker jeg din opprinnelige vurdering.
-Du brakte det på bane selv. -Tror du at hun snakket sant?
Hennes loyalitet var ganske gjennomskuelig.
Hennes følelser for mr. Rudd? I mine øyne er hun den hovedmistenkte.
-Hva skal du nå? -Overvære et filmopptak.
Denne saken er ikke noe for deg.
Showbusiness er en bransje som alle andre.
Det er for showpreget. Jeg leste en morsom beskrivelse av Hollywood.
"Under all det forlorne glitterstasen, finner man den ekte glitterstasen".
Meget dypsindig sagt, tante.
Pass på at de ikke forveksler deg med Leslie Howard og gir deg en rolle.
Jeg er ikke helt sjarmløs. Kanskje jeg blir oppdaget nå.
Finn mrs. Babcocks morder først.
Jeg må skynde meg før en viss dame kommer meg i forkjøpet.
Klart for opptak! Ring med klokka.
Stille, alle sammen!
Vi dropper tavla. Lola Brewster, sminkeprøve. 1. opptak.
Snu ansiktet mot venstre.
Langsomt.
Nydelig. Stå stille.
Senk haken litt og løft blikket.
Unnskyld meg. Sjekk dette blodet.
-Det er for lyst. -Det er det vi pleier å bruke.
Det likner på vann. Blod er tykkere enn vann!
Det skal være tykt som tomatjuice.
Kan De sjekke vaktene?
De skal være dronningens soldater, ikke ballerinaer.
Snu hodet til høyre... Ikke skuldrene.
Nei. Til din høyre side.
-Jason! -Kutt!
Ja, kjære?
Vi må ikke glemme at jeg er gift med filmens produsent...
Jeg har ikke glemt det.
Vi må snakke om dronningens forhold til sin far.
Faren har vært død i 30 år. Gå inn og ta på deg en pen kjole.
Jeg sa jo at vi skulle ha valgt George Cukor.
Han tenker bare på sverd og blod....
Ikke rør meg! Hvor har du fått tak i de amatørene?
Litt av en instruktør! Så dere den siste filmen hans?
Jeg ble kvalm av den.
Kriminalinspektør Craddock, det var snilt av Dem å komme.
Jeg er en stor beundrer av Dem.
De må ha meg unnskyldt mens jeg skifter.
Ja, selvfølgelig.
Hva kan jeg så gjøre for Dem?
Det dreier seg om mordet på Heather Babcock.
-Hvem? -Kvinnen på Gossington Hall.
En av statistene? Au, rumpa mi!
Hvis jeg får skifte emne...
Hva er Deres forhold til Marina Greg?
Greg? Navnet virker kjent.
Spøk til side. Selvfølgelig kjenner jeg henne.
En aldrende, nedbrutt skuespillerinne som prøver å gjøre comeback?
Hvis dere kammer ut parykken, vil dere finne Amelia Earhart.
Still meg noen flere nærgående spørsmål, inspektør.
Jeg elsker å bli undersøkt, særlig av en som er så søt som Dem.
-Det som interesserer meg... -En ekte inspektør fra Scotland Yard?
Jeg kan nesten ikke tro det. Og i min garderobe.
Jeg oppfatter meg mer som en...politimann.
Hvor er kølla di?
Unnskyld, jeg fornærmet Dem.
Jeg skal være snill jente.
Med hensyn til Marina... Hun var en stor filmstjerne. Var.
Da jeg var liten tok bestemor meg med for å se alle filmene hennes.
For ca. 10 år siden, da jeg var 16, fikk hun et alvorlig nervesammenbrudd.
Stoff, alkohol og sinnssykdom...
Det er ikke lett når man når bunnen.
Det minste vi kunne gjøre, var å gi henne en rolle i min film.
-Ikke så stramt, for pokker! -Miss Brewster...
Var det ikke noe trøbbel mellom Dem og miss Greg?
Trøbbel? Hva mener De?
Da hun traff mr. Rudd. Jeg trodde at De og han var...
Det er fortid, kriminalinspektør.
Mitt forhold til Jason sang allikevel på siste verset.
Det gledet meg at Marina fant litt trøst...
Denne ensomme og ynkelige personen.
Var det derfor De skjøt på henne med en 9 mm Luger, men bommet?
-Har den hurpa sagt det? -Nei. Politiet har sagt det.
Greit. Jeg ble litt hissig.
Filmstjerner er også mennesker.
Ville De kunne gjøre det igjen? Men denne gangen med gift?
-Insinuerer De at jeg...? -Jeg undersøker bare mulighetene.
Da er vi klar, miss Brewster.
Jeg må gå nå. Takk for samtalen. Og lykke til med filmen.
-Vi venter... -Faen ta Scotland Yard!
Unnskyld, miss.
Jeg går ned til byen.
Det er den veien.
Cherry, kan man ringe til posthuset fra telefonkiosken?
Jeg tror ikke det.
Gossington Hall.
Hallo?
Hva driver den jenta med?
Jeg så deg...
Jeg så at du forgiftet Marinas glass.
Den rollen er besatt. Oppgi navn og adresse til min sekretær...
Skuespillere! De svever høyt der oppe et sted.
Jeg kjente en gang en dame som var med i min krigsdokumentarfilm.
Hun møtte opp i studio og sa at hun ikke kunne påta seg rollen.
Astrologen sa nemlig at stjernene sto i feil posisjon.
Derfor oppsøkte jeg idioten og stakk til ham en tusenlapp.
Plutselig endrer situasjonen seg.
Hvis hun ikke møter opp i tide hver dag, mister hun sex appealen sin.
Neste dag kom hun før rengjøringspersonalet.
-"Fields of Glory?" -Ja. Så du filmen?
-Den var ikke særlig positiv... -Det eneste positive var negativt.
Hva var det De ville meg?
-Hvor lenge har De kjent miss Greg? -Vi er gamle venner.
Har dere hatt et intimt forhold?
Intimt? Ja. Alle i Hollywood har intime forhold.
Swifty! Står til?
Hun har fått filmens hovedrolle. Hva mer kan jeg gjøre?
Nei, nå er du urimelig!
Fantastisk. Jeg skylder deg en tjeneste.
Agenter! Han tror at han har stil. Han solgte meg et "stjernefrø" en gang.
Det viste seg at hun hadde vært død i et halvt år.
Unnskyld at jeg avbrøt deg. Bare fortsett.
Når det gjelder miss Greg...
Nå skal jeg fortelle deg noe om Marina.
Hun er usikker. Under alle smykkene fins en trist, skrøpelig dame.
Kan noen tenkes å ville gjøre henne noe vondt?
Noen i filmteamet... De, for eksempel.
Jeg? Jeg er produsenten! Jeg har satset 3,5 millioner dollar.
Ville jeg kverke primadonnaen to dager før opptakene begynner?
Jeg har skrevet kontrakt med Radio City til jul.
-Hvis ikke en annen kverker henne. -Skjer det, stopper jeg henne ut,-
-så hun kan opptre til jul.
Harry, jeg vil ha de bildene nå!
Uansett om hun skal drikke te med Mickey Mouse! Kom med bildene nå!
Var det ellers noe? Jeg har dårlig tid.
Bare én ting til slutt, mr. Fenn. Jeg har alltid lurt på...
-Hva står "N" for? -Det skal jeg si deg.
N står for "Nothing". Men det ser flott ut på lerretet.
Takk for hjelpen, mr. Fenn.
Gi meg Kysten.
Hvilken kyst tror du?
Kriminalinspektør Craddock, frue.
Gartneren jobber så ivrig med plenen.
Jeg er Marina Greg. De sørgelige restene.
De var her før i dag. Jeg beklager at jeg var indisponert.
De må ikke si unnskyld.
De må forstå at filmarbeid alltid er kaotisk.
-Det er en råtten bransje. -Jeg går sjelden på kino.
-Vil De ha te? -Ja, takk.
-Melk? -Nei, takk.
Jeg drakk aldri te i Amerika. Men nå er jeg nesten avhengig av det.
Det ligger en tebutikk i landsbyen. Hedgeworth...utmerket sted.
Det må jeg sjekke... "sjekke".
"Hun høres fryktelig amerikansk ut".
De kommer angående den stakkars jenta, ikke sant?
Har De noen anelse om hvem som har drept henne?
-Hva vet De om henne? -Jeg? Hvorfor spør De meg?
Folk sier at De snakket med henne en stund.
Hun snakket, og jeg lyttet.
Kan De utdype det?
Vet De hvordan ekte fans oppfører seg?
Nei. Jeg er lutter øre.
Jeg mener...
Vent litt, jeg må bare tenke.
Jeg tror jeg har møtt henne en gang for mange år siden, under krigen.
Hun husket alle detaljene. Både sangen og kjolen min...
Det pussige er at jeg også husker det.
Jeg sang for soldatene. Hun var syk, men ville se meg.
Hun sto opp, kledde på seg og gikk bort til sceneinngangen.
Hennes onkel var visst scenefunksjonær.
Hun ventet i kulissene til forstillingen var slutt.
Jeg ga henne visst autografen min.
Det var det største øyeblikket i hennes liv, sa hun.
Og det var det sikkert også.
Jeg beklager...
På et tidspunkt stirret De på noe... De virket skremt.
Da mr. Fenn og hans kone kom. De stirret på maleriet i trappen.
Å, det?
Ja, det er sant.
Mens jeg hørte på snakket hennes... Jeg var lei av å si takk.
Jeg tenkte bare på å komme vekk fra henne.
Plutselig ble jeg...tom i hjernen.
Kan De komme på noen-
-som kunne tenkes å ville drepe Dem?
-Hvorfor spør De om det? -Alle muligheter må undersøkes.
-Liker De miss Zlelinsky? -Hvorfor spør De om det?
En lokal kvinne er blitt drept. Hva har det med meg å gjøre?
Jeg kom hit for å spille inn en film. Jeg er omgitt av venner.
Hvorfor gjør De dette mot meg?
Jeg prøver å få orden på livet mitt.
Min mann og Ella bakker meg opp.
De vil ikke la det skje. De vil ta mitt parti.
Hvorfor gjør De dette mot meg?
Herregud!
Det var meg, ikke sant? Det var meg de ville forgifte.
Noen prøver å drepe meg.
Noen prøver å forgifte meg! Ikke sant? Jeg vet det!
Jeg kan høre dem komme! "Danger in the Dark".
MGM, 1932.
Der De bryter sammen fordi Deres mann og søster vil forgifte Dem.
Så frekk De er, kriminalinspektør.
-De har visst sett alle filmene mine? -Ja, minst to ganger.
-Den filmen var en flopp. -Men De spilte overbevisende.
Det mente ikke filmkritikerne.
Hadde de vært her i dag, ville de ha latt seg overbevise.
I motsetning til Dem.
En detektiv skal analysere folks oppførsel bak kulissene.
Og en skuespillerinne spiller roller.
Deres prestasjon var kanskje en smule overdrevet.
Jeg trodde heller ikke at De ville tro meg.
Og det gjør jeg fortsatt ikke.
"Neste gang overlever du ikke". "Forbered deg på å dø".
Det ene brevet ble sendt hit, det andre til filmstudioet...i morges.
-Hvem leverte brevene? -Det vet vi ikke. Jeg og min mann.
Først trodde jeg at det var en spøk.
Jeg har ikke vært så redd siden jeg var barn i Oklahoma City.
Shirley Bookbinder, den peneste jenta i byen.
Jeg trodde at jeg var spesiell.
Men så en dag, jeg var vel omtrent ti år...
Jeg fant en beskjed på skrivebordet mitt der det sto:
"Ingen liker deg, Shirley".
Jeg gråt i tre dager.
Jeg fant aldri ut hvem som hadde skrevet det.
Det vanskelige ved å ha noe...
Det er alltid noen som prøver å stjele det.
Og vanligvis klarer de det.
Hjelp meg, vær så snill.
De klarer det nok, Dermott.
-Du er forelsket i miss Bookbinder. -Nonsens!
Problemet er at jeg har mistenkte nok til å kunne fylle hele hovedgata.
Husk å komme i tide. Både du, Jeremy John og gudforeldrene.
For klokken halv fire skal mrs. Cracknells lille Jeremy John døpes.
Nå, nei. Han heter Michael Jeremy... Nei, John...
Det er så forvirrende. Jeg skal nok huske navnet.
Vi ses på lørdag kl. halv fire.
Miss Marple! Jeg har en god nyhet.
Mekaniker mr. Edwards har funnet feilen.
Vi får forhåpentligvis ikke bruk for Deres assistanse-
-med å oppklare fredagens mordgåte i filmen "To piker fra... "
Nå, det har jeg glemt. Men De skal være velkommen.
"To piker fra Idaho". Du går ikke glipp av noe, Jane.
Å, Jamie!
Jeg har lengtet etter å ta deg i mine armer.
Å trykke deg inn mot min barm...
Jason, få den hurpa ut herfra!
Er det meg hun snakker om?
Jeg ville bare vise Jason mitt nye kostyme.
Vil du sette dronningen tilbake i buret, kjære?
Lola, jeg synes du skal... øve deg på replikkene dine.
Som du vil, kjære.
Hvem har en dreiebok med nerve?
Å, unnskyld. Jeg burde ikke ha brukt det ordet.
Tepause!
Ikke gå foran kameraet!
Har du det bra?
-Jeg har det fint, Jinx. -Flink pike.
-Vil du ha kaffe, Marina? -Ja, takk.
Vi trenger Deres hjelp, sir.
Når skal jeg spille scenen med sir Walter Raleigh?
Jason!
Ka... kaffen.
-Den er kanskje litt sterk, men... -Du lyver!
Den er forgiftet!
Jeg går nå, miss Marple. Vi ses i morgen.
-Middagen står i ovnen. -Takk, Cherry.
Husker du meg? Jeg så deg... Morder!
God aften. Mr. Rudd har spurt etter Dem.
Hvor har du vært?
Jeg gikk en tur.
Hva er i veien? Du ser helt fryktelig ut.
Det gjelder kaffen som Marina neste drakk.
Jeg fikk analysert innholdet. Det er arsenikk.
-Hvordan? -Jeg spør deg!
Du laget kaffen og ga den til henne.
-Mistenker du meg? -Ja.
Nei. Jeg vet ikke hva jeg skal tro.
Du elsker henne veldig høyt, ikke sant?
Politiet finner ham nok.
-"Ham"? -Ja...morderen.
Gjør noe med den forkjølelsen, for søren!
-Er legen her? -Vi ble tilkalt kl. kvart på ni.
Min rapport kommer i morgen.
Dere kan gå nå, jenter.
Bates, De skal avgi vitneforklaring nå.
Inspektør, hvem har drept henne?
Den samme personen som ville forgifte Deres kone.
Miss Zlelinsky har ringt flere ganger fra telefonkiosken.
Hun lekte detektiv, ringte til alle mistenkte,-
-og sa at hun så dem forgifte Deres kone.
Hun vil høre Deres reaksjon og dermed avsløre morderen.
Det klarte hun åpenbart.
-Har De snakket med kaffeleverandøren? -Ja.
Mr. Rudd, fortell meg hva De vet om disse trusselbrevene.
Jeg hadde glemt dem.
Glemte De at noen truer Deres kone på livet?
-Jeg trodde jeg kunne takle det. -Da trodde De feil.
-Hva gjør du? -Jeg reiser!
-Jeg blir ikke her én natt til. -Hva med filmen?
Til helvete med filmen! Noen prøver å drepe meg.
Ingen skal få skade deg.
Å, Jinx! Jeg er så redd.
Jeg er hos deg. Og politiet overvåker huset.
Hvorfor vil noen skade meg?
Hvorfor sa du ikke noe om de trusselbrevene?
Det var ingen grunn til til å gjøre deg redd også.
La oss komme oss vekk.
Greit. Vi tar inn på et hotell i morgen. Det lover jeg.
-Vi skal alltid være sammen. -Til døden skiller oss ad.
Hvorfor sier du det?
Nå kan vi se bort fra miss Zlelinsky. Mord er en farlig bransje.
Man må være forberedt på det verste.
-Hun var ikke noe vakkert syn. -Syre gir en smertefull død.
Hva gjør vi nå, Jane? De hovedmistenkte dør som fluer.
Der var minst 40 gjester der, men ingen så giften bli helt i glasset.
Minst tre personer kan ha sett det.
Den uoppmerksomme gjesten som ikke heftet seg ved det.
Og den personen som syntes det var ganske naturlig.
I min tid var det dårlig oppførsel, men i dag putter folk piller i alt.
-Og den siste muligheten? -Den virkelige morderen.
-Som også drepte Zlelinsky? -Nettopp.
Mord er som et puslespill.
Du ser først hele bildet når den siste brikken er på plass.
Og vi mangler fortsatt én.
Hva het den fæle kvinnen? Hun liknet en fra Cheltenham.
-Colethaw. -Cynthia Colethaw.
Du minnet meg om hennes illeluktende pekingeser.
Hva var det nå den het? Den stinket forferdelig.
-Tante Jane? -Steinansiktet...det stive blikket.
Hva var det Babcock sa til Marina like før hun stivnet?
Hun bablet ivei om sin sykdom. Hun fikk Marinas autograf.
Det var rett før hun sølte ut drinken. Her står det.
Det er ikke nok. Vi må få vite Heathers eksakte ordlyd.
Jeg er ikke med.
Alice Weatherbys kusine.
Hennns mann hengte seg i en krok i taket.
Det eneste i rommet var kroken, liket og litt vann på gulvet.
Det var uforståelig hvordan han kunne ha hengt seg selv.
Men så kom det frem at han hadde kjøpt en stor isblokk.
Alice Weatherbys kusine skjelver ved tanken på en isbit i drinken.
Ja...
Når noe så trivielt som en isbit settes i forbindelse-
-med noe som forårsaker stor sorg, så glemmer man det aldri.
Jeg forstår ikke hvor du vil.
Hvis vi visste hva Heather virkelig sa...
Cherry!
Det er for sent. Jeg har sendt henne hjem.
-Hvorfor det? -Ville ikke at hun skulle bli drept.
Marina, min kjære... her er noe varmt å drikke.
Varm sjokolade.
Husker du da vi drakk sjokolade på kalde kvelder i Sun Valley?
Da vi ikke hadde noe annet å gjøre.
Og etterpå...
Sov godt.
Jeg tar pillene. Du har ikke bruk for dem mer.
Jason...
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg også, kjære.
Ja, selvfølgelig! Pastoren?
Takk. Vent, vær så snill.
Miss Greg er ikke å treffe.
-Det er veldig viktig. -Beklager. Jeg har mine ordrer.
Da venter jeg.
-En dame har meldt sin ankomst, sir. -Hvilken dame?
En eldre dame. Miss Marple nekter å gå.
Jeg skal bli kvitt henne.
Mr. Rudd, god morgen...
Hør nå her, miss Marble, eller hva De nå heter...
-De kan ikke bli her. -Jeg skal fatte meg i korthet.
Deres kone sto dér på morddagen, ikke sant?
Hun så dit... og så stivnet hun.
-Det er best De går nå. -"Mor med barn". Et fint maleri.
En gave fra instituttet i Milano.
Det hele er ganske enkelt.
-Jeg aner ikke hva De snakker om. -Jo, De gjør nok det.
-Dermott! -Tante Jane. Det ante meg.
Det var her det skjedde. Det gjør det mye lettere å forstå.
Det er ganske enkelt hvis man ser det på riktig måte.
Det har noe å gjøre med den type person Heather var.
Nå holder det! Kom dere ut herfra!
Kanskje De bør tilkalle politiet.
La oss gå tilbake til det øyeblikket da Heather begynner å plapre.
Stakkars miss Greg lyttet tålmodig til hennes vås.
Men plutselig snudde Marina hodet vekk.
Hun fikk et merkelig ansiktsuttrykk. Et dommedagsuttrykk.
Det hadde ikke noe å gjøre med Lolas ankomst.
Marina så hverken på henne eller Heather. Hun så på Madonnaen.
Et maleri av en fredfylt mor som holder et vakkert barn.
-Jeg ser ikke sammenhengen. -Du vet ikke hva Heather virkelig sa.
Alt dette snakket vi om i går.
Hun sto opp, gikk på toalettet, før hun møtte sitt idol.
Hennes onkel slapp henne inn på teateret der hun ventet i kulissene.
-Jeg forstår fortsatt ingenting. -Så kom jeg til å tenke på pastoren.
Jeg ringte ham midt på natten, noe som ikke var særlig populært.
Han husket Heathers sykdom.
Hun og hennes mor oppholdt seg i landsbyen mens hun kom til hektene.
Da Heather dro inn til teateret, var hun fortsatt smittefarlig.
Hun hadde rubella, bedre kjent som røde hunder.
Deres kone fødte et mentalt handikappet barn.
Hun kom seg aldri over sjokket.
Marina fikk røde hunder under graviditeten.
Men hun visste ikke hvordan det skjedde.
En tilfeldig ettermiddag forteller en fremmed henne stolt-
-hva hun har gjort.
... og jeg fikk lov å kysse Dem.
For en søt historie.
-Vil du ha noe å drikke? -Ja, takk.
Det perfekte mord. Ikke helt som Cherry beskrev det.
Jeg dro den gale konklusjonen-
-at en gjest forgiftet drinken. Men det var jo unødvendig.
Ingen merket at vertinnen gikk på toalettet for å helle gift i glasset.
Som profesjonell skuespillerinne kunne hun lett "komme til" -
-å dytte til Heathers albue og så tilby henne sin egen drink.
Marina var nødt til å fastholde at morderen var ute etter henne.
Hun skrev trusselbrevene-
-og forgiftet kaffen i studioet. Alle lot seg narre...
Alle unntatt én... De visste det, mr. Rudd.
Brevene fikk Dem til å innse det...
De brevene Deres kone "glemte" å fortelle om.
Hadde de vært ekte, hadde hun straks underrettet Dem.
Derfor beskyttet De henne.
-Jeg må snakke med Deres kone... -Jeg vil snakke med henne først.
Miss Marple...
-Hun er død. -Jeg tenkte meg det.
Jeg har drept henne. Jeg forgiftet sjokoladen hennes i går kveld.
Hun hadde under alle omstendigheter blitt avslørt.
Jeg ville ikke utsette henne for det.
-Hun har lidd nok. -De må ha elsket henne veldig høyt.
Mr. Rudd, det er best De kommer inn hit.
Marina!
Hun har gjort sitt livs prestasjon.